ARTHUR OG MALTAZARS HÆVN
Solen er stået op!
Vågn op!
Kom så. Ud med jer.
Herovre!
Denne vej!
Kom så! Af sted!
Hop af! Hurtigt!
Der.
Okay, kom så.
Flere, flere, stop!
Okay, så kører vi.
Druer. Bær.
Nødder. Jeg har ikke nogen nødder. Nødder!
Sådan!
Lad os se på den her. - Hurtigt. Solen står op.
Solen må vente. Meridian- og radial-linjerne skærer hinanden -
på kraftpunktet, som er lige her.
Fantastisk.
Aspetta.
Jeg vil have frisk frugt. Jeg laver ikke frugt-gelé, vel?
Det er til det kongelige fuldmåne-taffel.
Jeg vil kun have det bedste. Det bedste!
Capisci? - Ja.
Giv den der til myrerne.
Ma che fa? Gem støvdragerne, før bierne ser dem.
Mamma mia!
Kom så. Op med jer. Skynd jer.
Så er det nu. Er du klar?
20 grader til højre.
Skyd!
20 grader til venstre.
Ma che fate. Tiden løber fra os. Andiamo.
Nej, ikke den vej.
Gud se i nåde til dig.
Der fik jeg dig, din flyvende pestilens.
Nu summer du ikke af glæde mere, hvad? Skat, fælden virkede.
Hvor er du? Jeg kan ikke se dig, skat.
Herovre.
Blev hunden stukket? - Nej, du trådte på hans hale.
Se dens små, pelsklædte ben og dens grimme øjne.
Du forskrækkede mig. - Du ligner et rumvæsen.
Tag nu det net af. Bien kan ikke stikke dig.
Lille stakkel. Den må være ved at kvæles derinde.
Jeg skal nok ende dens lidelser. Hent sprayen.
Naturen brødføder dig hver dag. En dag vil du brødføde naturen.
Jeg er vokset, men jeg er stadig meget mindre end jer.
Det er en stor dag, fordi din indvielse fuldendes i dag.
Først klarede du træ-prøven.
Du overvandt de første timers kedsomhed.
En for en åbnede du dine sanser op. Og så dit hjerte.
Til sidst kunne du høre træets hjerteslag.
Du hørte træet ånde og le.
Du blev ét med træet.
Du narrede sågar fuglen.
Din anden prøve var sværere. Du skulle accepteres af mineralerne.
Endnu engang var tålmodighed en dyd.
Du blev ved, til stenen afslørede sine minder for dig.
Den har været her siden tidernes morgen.
Stenen bevidnede menneskehedens fødsel.
Den bevidnede menneskeheden udvikle sig.
Den tredje prøve var den vigtigste. Du skulle blive ét med dyrene.
Du skulle lære simple, men livsvigtige ting.
Ting, der forener alle disse familier, som er så forskellige, -
- men som har haft et fælles hjem siden tidernes morgen.
Du bestod prøven. Du er som månen.
Fuld og hel. Klog og modig.
Du er nu ét med naturen. Beskyt hende, og hun vil beskytte dig.
Det skal jeg nok.
Jeg tror, han vil sige dig noget. - Det tror jeg også.
Fandt den.
Der var jo én tilbage. - Ja. Jeg så den ikke.
Skat, du ved, jeg holder af dyr og insekter.
Jeg hader at skulle slå den ihjel, -
men Arthur er jo allergisk over for bistik. Han kan dø af det.
Skal vores lille engel stikkes? - Ikke min lille, elskede skat.
Jeg kan ikke lide det her, men der er ikke andre muligheder.
Det er bien eller Arthur.
Bare rolig, lille ven. Jeg skal nok befri dig.
Undskyld.
Jeg skal nok sørge for, det ikke sker igen.
Flyv, flyv. - Kom så. Skynd dig.
Du går først. Kom, løft glasset.
Den er væk.
Bier kan flyve, men den hedder jo ikke Houdini, vel?
Se selv, skat. Den er der ikke mere.
Hvordan kunne den det?
Honning giver jo energi. Måske spiste den nok til at kunne løfte glasset.
Rose, hvis jeg spiste et ton honning, tror du så, jeg kunne løfte huset?
Der må være en logisk forklaring. Måske er der hul i glasset. Nej.
Eller måske fik den hjælp udefra.
Fingeraftryk. Bingo.
Hej, skat. - Hej, bedste.
Nogen skal vist i bad. Hvad har I lavet?
Bogo-Matassalaierne indviede mig. - Og jeg skal vist vaske tøj nu.
Vil du ikke hjælpe bedstefar ind med alle tingene?
Hvordan gik det så?
Arthur, jeg er så stolt af dig. Du er i sandhed mit barnebarn.
Både i hjerte og sjæl. - Bestod du også prøverne?
Ja, men jeg var voksen.
Det er flot at blive indviet i så ung en alder. Krammede du et træ?
I otte timer. En fugl landede på mig. Den troede, jeg var træet.
Skønt. Hvilke sten valgte du? - Granitstenene nede ved søen.
Og fandt du en bæverhytte at sove i? - Nej, jeg valgte en bjørn.
Sov du inde hos en bjørn?
Det kræver en ordentlig belønning.
Det er præsidentens vogn. Løb ind og prøv den.
En bjørn...
Hej, skat.
Hvor længe skal jeg ligge her?
Fem minutter til. Slap af.
Hvordan skal jeg slappe af, når det brænder?
Men sprayen virker da. - Ja. Jeg køber en masse af dem.
Når jeg er på fødderne, vil jeg udrydde alt kryb heromkring.
Gå væk. Skynd dig. Det er farligt at være her.
Hvad sagde du? - Ikke noget, skat.
Jeg tænkte bare på bien.
Den må være klog, siden den kunne slippe ud af fælden.
De har en hjerne på størrelse med en knappenål.
Menneskets hjerne vejer over et kilo. Man skal være klog for at opfinde...
...telefonen, for eksempel. Eller fjernsynet.
Også selv om vi ikke har et. Og bilen. Skulle en edderkop opfinde den?
Var det bier, der malede Det Sixtinske Kapel?
Var det myg, der lavede Rodins Tænkeren? Niks.
Og poesi og musik. Vil bier nogensinde skrive musik, måske?
Og arkitektur. Empire State Building. Golden Gate Bridge.
Skulle en flok myrer kunne bygge en bro?
Alle passagerer til første klasse bedes stige om bord.
Perron 1, klar til afgang.
Pas på dørene.
Hej, mor. Hvad er der? - Det må du fortælle mig.
Jeg leger med et nyt tog, jeg har fået af bedstefar.
Lad mig se.
Hvad laver du? - Kigger efter illegale immigranter.
Jeg skjuler ikke noget.
Du slap bien ud, og du er allergisk over for bistik.
Hvis du var fanget på den måde, ville jeg redde dig.
Det er sødt af dig, men den bi stak din far.
Det dør han ikke af. - Forhåbentlig ikke. Du skal i bad.
Ren som en nyslået mønt.
Rul dig nu ikke i mudderet.
Nu har jeg dig. Synes du, honning smager sødt?
Har du nogensinde smagt hævn?
Lige den rette størrelse.
I forskrækkede mig.
Kan I flytte jer lidt? - Dette træ er over 200 år gammelt.
Hvis det huser et bi-bo, har det en god grund til det.
Intet træ i verden bestemmer over mig.
Jeg ejer træet. Det står på min jord, så flyt jer.
Min jord, mit træ, min sten. - Nej. Det der er min sten.
Din sten.
Okay, måske. Men bierne er selv ude om det. Jeg kommer tilbage.
Du har stadig maling i ansigtet. Du skal ikke lege krigs-lege mere.
Det er ikke krigsmaling, mor. Det er naturens evige symboler.
Jeg blev indviet i dag. Der er fest i aften.
Det er den tiende måne. Minimoyserne holder taffel for mig.
Mini-hvad? - Minimoyserne.
Og så kan jeg se Selenia igen.
Hvor holdes festen henne? - I haven.
Bare du bliver i haven. - Fint.
Brandvæsnet, tak.
Kors. Du forskrækkede mig. - Mig? Har du set dig selv i spejlet?
Jeg blev stukket af en bi. - Den må have været på steroider.
Den stak mig i enden. Jeg ringer senere.
Det i ansigtet skyldes din datters spray.
Lever bien stadig? - Desværre, ja.
Men jeg har fundet et bo i skoven.
Min kære Armand.
Selv om mit hjem er dit hjem, så er det stadig mit hjem.
Og med "mit hjem" mener jeg huset og haven.
Inklusive de træer, der er så venlige at gro her, -
og de dyr, der beærer os med deres tilstedeværelse. Inklusive bierne.
Okay.
En ting til. Hvem er Selenia? - Hun er prinsesse.
Nå da. Hvad er hun for en?
Hun er modig og klog.
Hun er ikke bange for noget. Undtagen vand.
Hvordan ser hun ud? - Hun har brune øjne og rødt hår.
Som en solnedgang. Og når hun smiler, ligner hun en...
...en engel.
Er du måske lidt forelsket i hende? - Nej da, mor.
Hun er alt for gammel til mig. Hun er over 1.000 år gammel.
Ja, så er hun for gammel til dig. Ingen over 500 til dig.
Skat, pak sammen. Vi rejser i aften. - Men vi skulle rejse i morgen.
Det er bedre at køre i aften. Der er mindre trafik.
Vi kan ikke tage af sted i aften. - Hvorfor ikke det?
Det er den tiende måne. - Og hvad sker der så?
Bliver du til en varulv? - Du må ikke sige sådan noget.
Arthur, du har stirret på månen i to måneder. Kom ned på jorden.
Du kan vel også regne ud, at du skal begynde i skole igen om to dage.
Mor, jeg vil gøre alt for dig i et år. Jeg har ventet på det her længe.
Jeg kan ikke tage af sted nu. Giv mig et par timer. Et par minutter.
Jeg må se hende.
Skat...
Armand. Det er lidt forhastet. Det er uhøfligt at tage af sted.
Min mor har lavet mad hele dagen, og min far...
Tal ikke til mig om din far. Han synes, hans have er vigtigere -
end hans barnebarns liv. Arthur, pak så dine ting. Jeg venter i bilen.
Jeg er ked af det.
Her. Det skal bare varmes i ovnen. Og lidt friske æg.
Tak. Jeg er ked af det, mor. Armand har altid så travlt.
Har du brug for noget andet? - Måske et lommetørklæde.
Selvfølgelig. Værsgo.
Jeg vil også savne dig, Alfred.
Jeg kommer tilbage til jul. Hvis der er sne, kan vi lege eskimoer.
Så kan du være Ulvehunden.
Jeg har ikke tid til at lege nu.
Kan du ikke forstå det? Jeg skal af sted.
Hvad er det, du kan se?
Var det derfor, du gøede? Det er bare en edderkop.
Den bærer på noget.
Tak.
Et riskorn.
Der er skrevet noget på det.
Åh gud.
Bedstefar, jeg har fået besked om, at minimoyserne er i fare.
Hvad for en besked? - Et riskorn, jeg fik af en edderkop.
De plejer at sende dem på blade. - Ja, men læs beskeden.
Selvfølgelig.
Det er sent, og vi skal køre langt. - Jeg siger bare farvel til bedstefar.
Fint.
Beskeden på riskornet lyder:
"Hjælp."
Er du sikker? - Ja, men jeg kan ikke gøre noget.
Kun du kan redde dem. - Det bliver svært.
Så er det vist nok, Arthur.
Lad os se, om vi kan komme tilbage hurtigere, end vi kørte herud.
Alfred, rolig nu.
Lad ham løbe. Han kommer tilbage. Han er jo bange for mørket.
Det er ikke hunden, jeg er bekymret for.
HJÆLP
Arthur havde ret. - Han forestiller sig ting.
Han vil gøre alt for at se sin prinsesse. Selv finde på den besked.
Kommunikerer minimoyserne ikke via blade?
Men det er et nødstilfælde. Det skulle være noget, en edderkop kan bære.
I er et kønt par. Hvem af jer to er det, der er 12?
Daisy, det her er ikke for sjov.
Måske er minimoyserne i fare. Jeg må gøre noget.
De er tusinder af år gamle. De har overlevet utallige katastrofer.
Jeg lever ikke evigt, og jeg vil ikke miste dig igen.
Hørte du det? Det bliver øsregn. - Kan vi holde ind et sted?
Vi må køre væk fra uvejret. - Jeg har ikke flere poser tilbage.
Okay, så holder jeg ind, men kun i fem minutter.
BENZINSTATION
Jeg kan lige så godt tjekke olien.
Jeg har brug for at låne toilettet. Tak.
Vi har ikke brug for benzin.
Det er rart at have kontrol over alting igen.
Du har reddet mit liv.
Alt i orden, Rose?
Godt.
Jeg har det meget bedre nu. Se engang. Han sover.
Godt. Så vil køreturen ikke føles så lang for ham.
Åh gud. Arthur havde ret.
Arthur, hvad laver du her? Er I kørt galt?
Jeg stak af. - Det må du ikke.
Hvor er dine forældre?
Der er ingen tid at spilde. Bogoerne er klar.
Jeg skal bruge teleskopet. - Teleskopet? Teleskopet?
Teleskopet. Selvfølgelig. Teleskopet.
Trekvart omgang til venstre for kroppen.
Trekvart omgang til højre for sindet.
Og en hel omgang for sjælen.
Nej, ikke nu.
Nej.
Nej. Det passer ikke.
Jeg er ked af det, Arthur, men himlen har bestemt sig.
Minimoyserne må klare sig selv. - Så ville de ikke bede om hjælp.
De er i fare og har brug for os.
Er lysstrålen den eneste vej ned til dem? Findes der en anden måde?
Der er lianerne. - Perfekt. Hvad skal jeg gøre?
Lianerne er farlige. De blev brugt, før teleskopet blev opfundet.
Mange døde af at bruge dem. - Jeg dør, hvis Selenia dør.
Af et knust hjerte. Jeg må ned til dem. Jeg er deres eneste håb.
Det ved jeg godt, Arthur, men du er stadig så ung.
Se her. Du må stole på mig, bedstefar.
Jeg skal nok komme tilbage.
Jeg er klar.
Når du er i lianerne, må du blive ved, uanset hvor... ondt det gør.
Du skal ikke være bekymret for mig. Pas på bedstemor.
Det skal jeg nok.
Naturen tilhører dig, og du tilhører naturen.
Nu. Træk.
Træk.
Skynd jer. Træk til.
Igen. - Stop!
Det kan vi ikke nu. - Bedstefar!
Træk til. En gang til. Hårdere.
Det gør ondt! - Træk til! Træk!
Vi skal have alt vand ud af kroppen på ham.
Træk til!
Træk!
Nu er vi der snart. Træk en gang til.
Stop.
Kom han igennem? - Ja. Nu er det op til ham.
Hvordan kommer han tilbage? - Han må ikke misse strålen i morgen.
Og hvis han gør det? - Så må han vente ti måner.
Rose, hvorfor skriger du sådan? - Han er blevet til en ulv.
Jeg sagde, du ikke skulle sige sådan noget.
Rose, det er Alfred.
Selvfølgelig. Undskyld. - Det er min skyld.
Jeg skulle ikke have fortalt dig varulvehistorier.
Tænk, at jeg troede, Arthur kunne blive til en...
Du godeste. Sikke et fald.
Hej.
Undskyld. Det var ikke for at genere jer.
Har den lille prins fået lyst til at danse?
Hvis du havde ringet, havde jeg skrevet dig i døren.
Jack. Stik ham en på husets regning.
Hej, Jack.
Skål for, at du er tilbage.
Max, jeg har ikke tid til det her. Minimoyserne er i fare.
Nej, livet er ikke let, når man er to millimeter høj.
Eller halvanden meter.
Så lad os skåle for nuet. Må det vare for evigt.
Jeg skal til minimoysernes landsby, og jeg har brug for din hjælp.
Kan du ikke bare slappe af og ryste din røv på min klub som alle andre?
Max, Selenia er i fare. Hjælp mig. - Dig og din prinsesse.
Kom med.
Der er sket ting og sager, siden du var her sidst.
Der er kommet en ny boss. Han hedder Kröb.
Han er så led, at folk savner Maltazar.
Næsten. - Måske er han til fare for landsbyen.
Nej, Kröb er en bænkebider. Han tager aldrig nogen steder.
Han har en hel hær af enhjørninger, som holder styr på lortet for ham.
Den syvende jord er en ghetto. Ingen kommer ind uden hans tilladelse.
Jeg har ikke tid til bureaukrati.
Slap bare af. Først tager vi ind til byen og finder ud af, hvad der sker.
Hvis minimoyserne er i fare, så finder vi ud af det.
Vil de ikke stoppe os i byen? - Enhjørningerne lader os være i fred.
Hvorfor det? - Koolomassaierne styrer showet.
Der er intet som showbusiness.
Det er stilen nu. - Cool.
Hvad så?
Jeg skulle ikke have været så hård ved ham.
Kør lidt langsommere. - Jeg skulle have lyttet til ham.
Jeg har kvalme. Sænk farten. - Du har ret. Vi må hurtigt derhen.
Jeg elsker den knægt så højt. Det ved du godt, ikke?
Vi elsker ham begge to, men sænk farten, inden der sker en ulykke.
Hvis der sker ham noget, kan jeg ikke tilgive mig selv.
Hvorfor er de ude så sent? - Brems, skat.
Hvad? - Brems!
Den flytter sig ikke.
Undskyld. Jeg kørte for hurtigt. Det er min skyld, det her.
Jeg sagde det jo.
Yo, mand.
Det her er mit kvarter.
PARADIS-ALLÉ
Hej.
Bare rolig. Jeg er kongen her. Du skal bare se tilbagelænet ud.
Man undgår opmærksomhed ved at blive bemærket.
Det er et underligt koncept. - Vi kalder det at cruise.
Kør langsomt med armen i karmen, og se fjern ud i blikket og grin.
Hvad griner man ad? - Det er lige meget.
Folk skal tro, de er gået glip af noget sjovt. Er du med?
Ikke rigtig. - Se her.
Hvad grinede han for? - Ved det ikke.
Nederen.
Prøv du.
Hvad griner han ad? Har jeg noget i ansigtet?
Du har et horn siddende i panden. - Idioter.
Jeg vidste ikke, der skete så meget under huset.
Sidste år var her ingenting. Det var et sted for pensionerede biller.
Men så kom den store høst, og alle blev latterligt rige.
Koolomassaierne åbnede barer her, og en lavede en sankthansormeforretning.
Pludselig var det her hul byernes by.
Her kan man finde alt, man har brug for.
Jeg elsker den her by.
Så går vi.
Hvad kan vi hjælpe med? - Faktisk så...
Et godt råd, måske? - For at være ærlig, så...
Jeg kan spå om din fremtid. - Jeg ved ikke rigtig...
Skrid med jer. Du skal ikke høre på den flok svindlere og kakerlakker.
Jeg er ikke en kakerlak. Jeg er en vejr-knæler, som kan spå om vejret.
Vi skal finde min fætter Replay. Han er den eneste, jeg stoler på.
Replay.
Du tabte din pung, makker. Du må hellere passe på dine ting, for...
Hej, fætter. - Hej, fætter.
Sådan.
Kan vi komme videre, her?
Jeg hørte, din lysekrone blev smadret.
Jeg kender en silkeorm, der kan lave den.
Den lille fyr der er Arthur, kongen af den første jord.
Han blev indviet i morges. - Fortæl mig noget, jeg ikke ved.
Bare spørg. Hvem, hvad, hvor, hvorfor? Jeg har al sladderen.
Fortæl mig om den første jord.
Har du hørt noget? - Niks.
Jeg fik besked om, at de var i fare. Kender du noget til det?
Nu du siger det, så har jeg hørt noget.
En med forbindelser på paladset er i problemer.
Hvilken slags problemer? På paladset? Er det prinsessen?
Nærmere en ung prins. - Betameche? Hvad er der sket?
Jeg er flad. Jeg må skylde dig. - Nej. Ingen slanter, ingen sladder.
Spyt ud, eller jeg fortæller alle, du går med paryk.
Så vil folk grine, og så får jeg ikke noget sladder.
Så fortæl mig, hvad du ved. - Betameche blev arresteret.
Det ser ud til, at han bliver ført til Kröbs palads.
Hjælp.
Du fik mig til at betale for noget, du så over min skulder.
Jeg ordner ham. - Lad os hjælpe Betameche først.
Lav en afledningsmanøvre, og så prøver jeg at befri ham.
Vent lige. En afledningsmanøvre?
Armbånd, armbånd, armbånd. Pæne ormearmbånd.
Hey, Snow. Hvad så, mester?
Hey, Max.
Hvad så?
Hvad sker der for dig?
Hvad så? - Hej, fætter. Lang tid siden.
Du ser godt ud. - Tak.
Skal du have dem? - Nej tak.
Briller. Alle har brug for briller.
Hvordan har din søster det? - Hun er gravid helt her op til.
Igen? - Jep. Det er hendes tyvende.
Jeg tror ikke, jeg har set din søster u-gravid.
I to. Skrid så. Fjern jer fra gaden.
Og din mor? - Hun har det fint.
Beta. - Arthur.
Hallo, du.
Høfeber. Så nyser jeg.
Skynd dig, Arthur. - Den er låst.
Brug min kniv. Forsigtigt.
Tryk på den anden knap til venstre for den store.
Flot, men det her er ikke lige stedet til den slags.
Perfekt. Få dem i gang med at bide.
Hvordan har din bror det?
Han har det cool. Han samler blåbær og tjener kassen på det.
Så stopper I. Væk fra gaden.
Du er ny her, ikke? - Nemlig.
Når man er ny, skal man lære det at kende og finde ud af, hvad der sker.
Er du med? - Hallo. Jeg er med i Kröbs hær.
Det ved jeg godt, men her er du langt væk fra dit lille hul.
Det her er vores kvarter, så hvis du er glad for det horn, -
må du hellere være lidt høflig. Er du med?
Ja, det tror jeg, jeg er. - Fedt.
Snow her viser dig, hvordan man hilser, for det har du ikke lært.
Tag din ene arm ud sådan her. Det viser, vi er lige stærke.
Så åbner du hånden for at vise, at styrke ikke betyder noget.
Har du ikke noget, der er skarpere? - Prøv knappen lige nedenunder.
Hvad laver du med den der? - Jeg fandt den bare.
Giv mig den. - Okay.
Hvad i...?
Forsvind.
Hvad skete der med din...?
Find den fange!
Kom her!
Af sted!
Lad os lade, som om vi er turister. - Jeg føler mig som en af de lokale.
Der! - Nej, den her vej.
Kan du styre den her? - Er det sværere end at flyve på myg?
Lad os prøve den anden vej.
Undskyld!
Skynd dig, Arthur!
Held og lykke.
Åh nej.
Ved du, hvor vi skal hen? - Ja. Det her er kælderen.
Rart at vide, men hvad gør vi nu? - Lad mig lige tænke.
Der er ikke mere tid! - Lad os ryste dem af os en for en.
Hvad var det? - En rottefælde.
Hurtigere!
Er du sikker på det her? - Nej.
Luk øjnene. En, to, tre.
Endelig hjemme.
Ikke helt endnu.
Beta, hvordan slipper vi af med de parasitter?
Drej!
Hvad skete der? - Rottefælde-princippet. Med en frø.
Kan du ikke flyve hurtigere? - Det er lyset, der er problemet.
Vi må af med sankthansormene for at komme af med enhjørningerne.
Den klarer jeg.
Undskyld.
Jeg kigger ikke. - Fedt.
Så er det din tur. - Okay.
Forsigtig.
Hold fast.
Ikke mig. Ikke mig.
Beklager.
Fedt. Vi klarede den! - Ja, men vi flyver uden lys nu.
Jeg havde et frygteligt mareridt om, at Arthur blev jagtet af insekter.
Archie?
Archie. - Nå, du sover ikke.
Hvad foregår der? Hvor er Arthur?
Han er i haven.
Lod du ham tage dertil? Åh gud.
Det her er et mareridt.
Daisy, Minimoyserne er i fare, og kun Arthur kan hjælpe dem.
Jeg tilbød, jeg kunne gøre det, men han sagde, jeg skulle passe på dig.
Han er en engel. Men hvor er hans forældre?
Rose, Armand, hvad er der sket? - Armand ville køre en genvej.
Vi kom ud for en ulykke. - Vi ramte en ged.
Det var et dyr. - Kom dyret til skade?
Nej, men min bil er ødelagt. - I det mindste er alle uskadt.
Ja, du har ret.
Men noget er der galt.
Hvad? - Ingen af jer har spurgt til Arthur.
Først troede vi, han var blevet til en ulv.
Men han er forsvundet. - Den får du lov at svare på.
Rose, lad os få dig vasket. - Kan du ordne det her?
Armand, lad os tale lidt sammen.
Undskyld.
Jeg ved ikke, præcist hvor Arthur er, -
men han kender haven som sin egen bukselomme.
Jeg er streng, men jeg prøver bare at beskytte ham.
Han er bedre til at passe på sig selv end de fleste børn i byerne.
Jeg ved, han er klog, -
og jeg stoler på ham.
Men... - Men?
Han er stadig så lille.
Bare rolig. I morgen er han større.
Lad os finde din bil.
Beta, har du en anelse om, hvor vi er?
I en puppe.
Okay. Og hvordan kommer vi ud?
Så snart solen skinner på den, vågner den.
Og så? - Så åbner den sig, og vi...
Så falder vi!
Jeg hader at blive smidt ud af sengen uden morgenmad.
Huset. - Ja, men vi skal hjem til mig.
Det er vidunderligt. - Den er umulig at styre.
Den vil tilsyneladende ikke hjem til min landsby.
Hvordan kommer man af en sommerfugl?
Enten venter man, til den lander, eller også...
Spring!
Det er så klistret.
Rør dig ikke. Ellers klistrer du mere fast.
Beta, se. - Er du døv? Slap nu af.
Beta, bag dig.
Alt for let. - Fantastisk.
Jeg har arbejdet på en edderkoppefarm. De spiller hårde, -
men de er små, søde væsner. Kom.
Hop op. Du er da ikke bange for edderkopper?
Normalt ikke, men jeg har aldrig set så stor en edderkop før.
Bare rolig. Det er bare min kone. Hun må have set en edderkop.
Der. I sengen. Den var stor og behåret og havde røde øjne.
Rolig nu, skat. Det er dig, der har røde øjne.
Har du ikke sovet godt? - Ikke med alle de kryb.
Jeg kigger lige. - Forsigtig.
Den var derovre. Til venstre.
Hej. - Jeg ringer...
Du har ringet til politiet. Vent venligst.
Jeg red på min gamulle, da enhjørningepatruljen kom fra venstre.
Jeg havde forkørselsret.
Så dem i landsbyen blev bekymrede og sendte bud efter mig.
Nej, jeg var lige taget af sted. Ingen ville være bekymrede endnu.
De var så optagede af at forberede middagen, at de ikke så, jeg gik.
Men hvis du ikke er i fare, hvem er så?
Det ved jeg ikke, men det finder vi ud af.
Ja, hvad vil I? - Jeg vil hjem. Betameche. Prinsen.
Paladset. Ringer der en klokke? - Jeg vidste ikke, du var gået.
Folk er ligeglade med mig i det her kongerige.
Her. Tak for turen. Og skrid så.
Kom.
Hjemme...
Heldigt, du ikke var her, Betameche. Du gik glip af det store drama.
Arthur dukkede ikke op.
Din far var helt ude af den. Og Selenia. Hun troede virkelig på ham.
Han har nok forandret sig, siden jeg så ham, men...
Arthur? - Det ligner da ham.
Hellige humlebi. Det er et mirakel.
Hvad nu? Er Arthur her?
Du godeste.
Op med dig, Mogoth. Op. Kom så, kom så.
Mine ceremonielle klæder. Vores gæst er her.
Af sted.
Hvad er det for en tid at komme på? Min buffet ser forfærdelig ud.
Blomsterne er visnet, og dugdråberne er fordampet.
Prosciutto, hold op med det brok. Det vigtigste er, at Arthur er her.
Vi tager en snack.
Jeg laver ikke fastfood, herre. Jeg laver kulinariske mesterværker.
Fint, så lav et kulinarisk mesterværk. Du har fem minutter.
Piccolo, løb hen og se, om butikkerne har noget spiseligt. Mamma mia.
Hej, Arthur. Rart at se dig. - I lige måde.
Vi var virkelig bekymrede. - Vi bad til skovgudinden.
Rolig nu. Kom.
Hej.
Min dreng! Godt at se dig igen.
Arthur, der er du endelig.
Miro, lad ham være. Hvad skete der med dig, min lille ven?
Jeg fik en besked på et riskorn, så jeg tænkte, I var i fare.
En besked på et riskorn? Det er da en skæg ide.
Minimoysere kommunikerer kun via blade.
Der er et til enhver lejlighed. Egeblade til de store love.
Birk til arbejdsregulativer og kål til fødselsattester.
Og havrebjælder til kærestebreve. Min far...
Stop så! Stille!
Hvis vi havde sendt et nødråb, ville det have stået på en fyrrenål.
De er nemmere at bære. - Men fortæl videre.
Jeg var på vej med teleskopet, da der gled en sky for månen.
Så brugte jeg lianerne.
Så mødte jeg Betameche, som var blevet fanget.
Hvad har du nu gjort? - Holdt på min forkørselsret.
Du fik det armbånd, så du kunne kende forskel på højre og venstre.
Og hvad skete der så? - Så red vi på en edderkop hertil.
Fint. Når enden er god, er alting godt. Lad festen begynde.
Vieni qui.
Tryk!
Prosciutto, lad mig præsentere dig for Arthur.
VELKOMMEN
Hvor flot. - Jeg klaskede den lige sammen.
Den er flot, men den smager af I... Ikke noget.
Værsgo, unge prins.
Hvad kunne du tænke dig? - Det er meget venligt, herre.
Jeg vil bare gerne dele det her med prinsessen.
Selvfølgelig. Hvor fjollet af mig.
Selenia! Datter! Hvor er hun?
Hun blev ked af, at prinsen ikke kom, og låste sig inde på sit værelse.
Miro, vis ham vej. - Tak, herre.
Bor Selenia ikke i paladset?
Siden hun mødte dig, har det handlet om frigørelse.
Hun insisterer på at være uafhængig. Sådan er piger nu om dage.
Selenia? Jeg har en overraskelse til dig.
Selenia? Hvor er hun nu?
Måske var det hendes nødråb. Måske er hun i fare.
Nej, jeg så hende for få timer siden.
Eller måske har hun glemt, jeg skulle komme.
Skulle Selenia glemme dig? Sjovt.
Lad mig fortælle dig, hvordan hun forberedte sig på, du skulle komme.
I går morges stod hun op ved daggry.
Som altid vaskede hun sig -
- og spiste hindbær-puré og hasselnød.
Så gik hun til sang-undervisning.
- Vil hun være sangerinde? - Nej.
Selenia elsker smukke ord, men de skal ordentligt over hendes royale læber.
Hun har noget vigtigt at sige dig, og hendes stemme må ikke svigte.
Jeg savner dig sådan
jeg savner dig sådan
Nattergalen er kongerigets bedste sanglærer, men han er gnaven, -
og Selenia havde svært ved at overtale ham til at lære hende noget.
Hun måtte give ham adressen på en fyr, der opdrætter orme i æbler.
Da hun kom tilbage, havde hun ondt i halsen, og jeg lavede en viol-drik.
Så forsvandt smerten, og hun faldt i søvn.
Sov hun til om aftenen? - Nej. Hun trænede også med Gambetto.
Maestro Gambetto er en scarabterus philantropis, -
- en slægtning til knæleren, men det lyver han altid om.
Selenia tager sjældent timer hos ham, for modsat hans krop -
- er hans sind ubøjeligt, og hans øvelser er umådeligt svære.
Men prinsessen var opsat på at opnå total kontrol over sine muskler.
Og så sov hun? - Ja.
Men da det var tid til at gå over for at hylde dig, -
da kan du tro, hun var klar.
Ser jeg okay ud?
Du er smuk. - Det ved jeg godt.
Hun så fantastisk ud. Hun havde lavet en kjole af rosenblade.
Og hun duftede af vanilje.
Hun ankom til transithallen en time for tidligt.
Det påpegede portneren også.
Selenia, hvad laver du her så tidligt?
Så satte hun sig for at vente på sin prins.
Hvad er klokken, Miro? - Over midnat, herre.
Arthur kommer ikke.
Desværre kom hendes prins aldrig.
Selenia var utrøstelig.
Hun sad der, helt urørlig, -
indtil hun pludselig sprang op og forlod landsbyen.
Hun tog ud mod sletterne.
Hvorfor gjorde hun det?
For at hviske om sine kvaler til brisen, så den kunne bære dem bort.
Det var, hvad der skete, så vidt jeg ved.
Så det var ikke Selenia, Betameche eller landsbyen.
Hvem sendte så beskeden? - Det kan Selenia hjælpe dig med.
Ja, hvis hun kommer tilbage.
Selenia ved døren!
Selenia. - Gå du bare i forvejen.
Luk op!
Maltazar.
Du godeste. - Godt at se dig igen, Arthur.
Glæden er ikke gensidig. - Nej, men det er ikke min skyld.
Din halskæde viser, vi alle er en del af naturen, min kære fætter.
Måske kan vi lave en aftale, fætter. Mit liv for Selenias.
Nej! - Stille!
Desværre. Engang ville det friste mig, men nu har jeg bedre planer.
Jeg er træt af jeres lille verden. Jeg vil have en større målestok.
Du sendte beskeden. Du vidste, jeg ville komme, -
at jeg ville åbne en passage.
Så ville du kunne tage hjemturen og blive stor.
Bravo. Du er meget indsigtsfuld. Jeg burde klappe ad dig.
Sikke en nedrig plan. - Tak.
Jeg måtte lægge min geniale hjerne i blød.
Efter mit bitre nederlag vandrede jeg rundt i de nedre niveauer.
Jeg tænkte kun på én ting. At få hævn over Arthur.
Boblesmugleren fortalte om et sted, man kunne holde øje med huset fra.
Smugleren havde ret. Inden længe kendte jeg til vidunderlige Daisy.
Hun viste mig din verdens vidundere. Kassen, der laver kulde, -
- og den, der laver varme. Og maden, hun bragte ind udefra.
Men det bedste ved hende var hendes gode humør.
Hun gjorde alt med kærlighed, hvilket er helt fremmed for mig.
Hendes torturredskaber blev kun brugt -
- til at forvandle grønsager til kunstværker.
Jeg kunne sidde og betragte hende i timevis.
Så mødte jeg din mor.
Aldrig har jeg set nogen være så skidt tilpasset til sit miljø.
Mor.
Heldigvis var din bedstefar der altid til at få tingene til at fungere.
Jeg så ham reparere maskinen, der laver ild.
Den, der laver solskin.
Og den, der laver vand.
Mit begær efter at erobre blev tændt igen. Krigeren vækkedes i mig.
Intet og ingen kunne stoppe mig.
Ikke engang din fars latterlige offensiver.
Jeg er så rådden indeni, at sprayen kun fjernede nogle parasitter.
Men din far afslørede, hvad min eneste svaghed er.
Min størrelse. Og det er der, du kommer ind i billedet.
Jeg skulle bare vente på, at du kom og besøgte minimoyserne.
Så kunne jeg tage lysstrålen tilbage, som du jo også påpegede.
At finde ud af hvornår var ikke svært, for køkkenet er husets kerne.
Og det er også perfekt til at lytte til samtaler ovenfra.
Det er ikke krigsmaling. Det er naturens evige symboler.
Jeg blev indviet i dag. Der er fest i aften.
Det er den tiende måne. Minimoyserne holder taffel for mig.
Alt gik glat. Jeg skulle bare vente på, at du tog af sted, -
men så gik alt galt.
Skat, pak sammen. Vi rejser i aften.
Det truede min plan.
Det ville være ubærligt at blive i skabet i ti måner til.
Jeg måtte få Arthur til at gå imod sin fars ønsker, -
og findes der noget bedre end kærlighed til den slags?
Hvordan skulle Arthur kunne ignorere et nødråb fra sin prinsesse?
Så jeg fandt noget at skrive på og skar budskabet ind i det.
Det er absurd. Alle ved, minimoysere kun skriver beskeder på blade.
Kun en fyrrenål ville være passende.
Beklager, men der var ingen fyrrenåle i mit skab.
Så skulle jeg overtale en budbringer til at levere beskeden til dig.
Så vendte jeg tilbage til de syv jorder via hemmelige gange, -
og så var jeg heldig at støde pa prnsessen, -
- som vandrede fortabt rundt på sletterne.
Nu kender du hele historien, og hør så, hvad der nu skal ske.
Hvad er klokken, min gode Miro? - Fem i tolv.
Så må vi til transithallen og tage afsked.
Vent!
Hvad nu?
Jeg vil gennem teleskopet. - I føjter og farer altid.
Efter min tur kan du hvile i fred.
Er det ikke lille Maltazar? Det er mange måner siden, jeg så dig sidst.
Du er blevet stor. - Ja. Og jeg bliver endnu større.
Hvad godt er der ved det? Du burde hellere få dig noget søvn.
Har du set dig selv i spejlet?
Var din tunge, gamling, eller du vil hvile for evigt.
Javel.
Trekvart omgang til højre for kroppen.
Afled hans opmærksomhed. Jeg har en ide.
Giv mig noget, jeg kan kaste efter ham.
For lille.
For stor.
Trekvart omgang til venstre for sindet.
For nuttet. - Beta, skynd dig.
Undskyld? Du er på vej til menneskenes verden, -
men Selenia vil sinke dig.
Jeg tager ikke den lille pestilens med mig. Jeg finder nye undersåtter der.
Og en hel omgang for sjælen.
Utroligt.
Jeg har ikke rørt noget.
Er det jeres teleskop? - Ja.
Der er små... med store... - Det er minimoyserne.
Nå, mini... mini-hvad? - Minimoyserne. Vores brødre.
Er de jeres brødre?
Nå da. Hvor høj var jeres mor? - Vores mor er naturen.
Nå, det forklarer, hvorfor I er... og de er...
Det må være mekanikeren. Jeg er straks tilbage.
Tag plads.
Vil hans majestæt rejse nu? - Med glæde.
Hurtigt, Beta. - Jeg skynder mig.
Stå stille. - Nu!
Hørte du det? - Det er gearkassen.
Det kommer til at tage en uge. - Men min dreng skal i skole.
Hasteopgaver koster ekstra. - Jeg vil give hvad som helst.
Det er en aftale.
Arthur. Min prins. Du har reddet mig igen.
Det er det, prinser gør.
Hvor er Arthur? - Det ved jeg ikke.
Noget røg ud ad teleskopet, -
men jeg tror ikke, det var Arthur. Det landede i skoven.
Hvis det ikke er Arthur, hvad er det så?
M. Den onde M.
Den eneste sten i miles omkreds, og så rammer jeg den.
Du vil da ikke æde mig, vel?
Naturens første lov. Æd, eller bliv ædt.
Den onde M. Vidste, at hvis han sendte et nødråb til Arthur, -
ville knægten gøre alt for sine venner.
Da passagen var åbnet, var det let at tage den den anden vej.
Nu er han derude et sted. - Men hvor er Arthur?
Han dukker sikkert snart op.
Åh gud. Teleskopet er i stykker.
Arthur, skumfiduser.
Arthur, jeg ved, du gemmer dig her et sted. Arthur?
Arthur, du må ikke gemme dig for mig. Far er bekymret for dig.
Jeg er ikke vred på dig, Arthur.
Jeg vil ikke afstraffe dig.
Der er du jo.
Hvis du kommer ud nu, får du en stor pose lækre skumfiduser.
Søde, lækre skumfiduser, der smelter på tungen.
Arthur, kom nu ud. Hvem skal have de her skumfiduser?
Det skal jeg.
Jeg henter en frisk pose.
Bøh.
Hvordan undslipper Arthur Maltazars fælde?
Find ud af det ved at se "Arthur og krigen mellem to verdener."
Kommer snart i biografen.
SLUT Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2010